Oki hejhej ja här kommer - på begäran - min lilla facebookanmeldelse från Rockefeller.
Finns mycket mer att säga än den ögonblicksbild jag lade ut på FB men ni vet hur det är. Exempelvis att vi just den kvällen inte fick 'Blodig Blues', men en finstämt sorglig 'Livet er en liten dings' tillägnad Cato.
Jag och Lena var tidigt på plats och lyckades få platser på första rad nedanför bassman Beckström. Spelade inte in något men ett par fina bilder blev det.
FACEBOOK-texten (utan bilderna):
En sak till från Oslo. deLillos inleder med en nervig ’Neil Young’. Gråta på konsert? Ett sittplatsmodifierat stilla Rockefeller och alla blir vi minst glansögda under kvällen.
Vårens koncept ’deLillos vakreste’ är drabbande. Finmelodier och ord om tidens gång, vardagsvilsenhet och evigt saknade kära. På riktigt djupt träffande i själ och hjärta, alla är vi människor.
De gräver djupt i fem decenniers diskografi. Fantastiskt att få höra dem radas upp likt vackert sorgliga smycken: ’Ikke gå’, ’Mor’, ’En stefar’, ’Sår’ och juvelen i kronan ’Klokken er mye nå’. Beckstrøm plockar fram ’Morgenstund med naken mann’ från ett suveränt senare album; ’Trist å være glad’.
Ingeborg Marie Mohn gästar på ’Av alle jenter’ (charmerande felstart) och sedan kommer resten av No.4 in som änglakör på ’Halvveis rundt jorden’ och ’Vår’.
Alla spelningar man sett genom alla år - denna ligger där uppe på tio-i-topp.
![Cool 8-)](./images/smilies/icon_cool.gif)
Finns mycket mer att säga än den ögonblicksbild jag lade ut på FB men ni vet hur det är. Exempelvis att vi just den kvällen inte fick 'Blodig Blues', men en finstämt sorglig 'Livet er en liten dings' tillägnad Cato.
Jag och Lena var tidigt på plats och lyckades få platser på första rad nedanför bassman Beckström. Spelade inte in något men ett par fina bilder blev det.
FACEBOOK-texten (utan bilderna):
En sak till från Oslo. deLillos inleder med en nervig ’Neil Young’. Gråta på konsert? Ett sittplatsmodifierat stilla Rockefeller och alla blir vi minst glansögda under kvällen.
Vårens koncept ’deLillos vakreste’ är drabbande. Finmelodier och ord om tidens gång, vardagsvilsenhet och evigt saknade kära. På riktigt djupt träffande i själ och hjärta, alla är vi människor.
De gräver djupt i fem decenniers diskografi. Fantastiskt att få höra dem radas upp likt vackert sorgliga smycken: ’Ikke gå’, ’Mor’, ’En stefar’, ’Sår’ och juvelen i kronan ’Klokken er mye nå’. Beckstrøm plockar fram ’Morgenstund med naken mann’ från ett suveränt senare album; ’Trist å være glad’.
Ingeborg Marie Mohn gästar på ’Av alle jenter’ (charmerande felstart) och sedan kommer resten av No.4 in som änglakör på ’Halvveis rundt jorden’ och ’Vår’.
Alla spelningar man sett genom alla år - denna ligger där uppe på tio-i-topp.
...men jeg har sovet så lite jeg at jeg har levd ekstra lenge i våken tilstand...